"Beale Street er en gade i New Orleans,
"hvor min far, hvor Louis Armstrong og jazz blev født.
"Alle sorte i Amerika er født på Beale Street,
"født i det sorte kvarter i en amerikansk by,
"om det er i Jackson, Mississippi eller Harlem, New York.
"Beale Street er vores eftermæle.
"Denne roman omhandler umulighederne og mulighederne,
"den absolutte nødvendighed for at udtrykke dette eftermæle.
"Beale Street er en højlydt gade.
"Det er op til læseren at fortolke trommernes betydning."
Er du klar?
Jeg har aldrig været mere klar til noget.
Jeg håber, at ingen har været nødt til at se deres elskede
gennem glas.
Jeg må fortælle...
- Hej. - Hej.
Alonzo...
Alonzo, vi...
Vi skal have et barn.
Jeg burde have sagt det allerede. Vi er ikke gift.
Det betyder mere for ham, end det gør for mig,
men jeg forstår, hvordan han har det.
Fonny er 22.
Jeg er 19.
Jeg er glad, Fonny.
Jeg er glad. Bare rolig.
Har du fortalt min far det?
- Ikke endnu. - Har du fortalt dine forældre det?
Ikke endnu, men tænk ikke på dem.
Jeg ville fortælle dig det først.
Et barn.
Hvad vil du gøre?
Det samme, som jeg har gjort.
Jeg vil arbejde indtil den sidste måned,
og så vil mor og Søs tage sig af mig.
Du skal ikke bekymre dig.
Og jeg får dig ud herfra inden da.
Er du sikker på det?
Det er jeg altid sikker på.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Fonny plejede at gå på fagskole,
hvor de lærte unge at lave alt muligt lort,
såsom kortborde, fodskamler og kommoder,
som ingen vil købe.
Men det gad Fonny ikke, så han smuttede
og tog det meste af værkstedes værktøj med sig.
Han fik arbejde som kok, så han kunne få noget at spise.
Og han fandt en kælder, hvor han kunne arbejde med træ,
og han var mere hos os end i sit eget hjem.
Det hele var så enkelt.
Lær dit, byg dat,
få et job og knokl, indtil jobbet blev til dig.
Men Fonny havde besluttet sig for et nyt verdenssyn.
Ser du, han havde fundet noget, han ville lave.
Og det reddede ham fra den død, der ventede
unge i vores tid.
Og selvom den havde mange former,
var den død meget enkel.
Årsagen var også enkel.
De unge havde fået at vide, at de ikke var en skid værd.
Og alt, hvad de så omkring sig,
beviste det.
Hej. Hvordan går det, skat?
Hvordan har han det?
Som altid.
Fint.
Han hilser.
Det er godt.
Har du talt med advokaten?
Ikke i dag. Jeg skal derind på mandag.
Har han besøgt Fonny?
Nej.
Mor?
Ja, skat.
Mor...
Syng.
Hent de gode glas.
- Hvad skal du med den? - Hvad ligner det?
Hvad er den særlige lejlighed?
Du er manden i huset. Tag det roligt.
Selvfølgelig, madame.
Okay.
Gad vide, hvad det her er for.
Ikke for meget til Tish.
Okay.
Hvad foregår der?
Dette er et sakramente.
Og nej, jeg er ikke gået fra forstanden.
Vi drikker for et nyt liv.
Tish skal have Fonnys barn.
Drik.
Jeg føler... Det er sgu en stærk eftersmag.
Vil du ikke drikke for den lille?
Hvor længe har det stået på?
Omkring tre måneder.
- Det tænkte jeg nok. - Tre måneder?
Mens I rendte rundt og ledte efter steder at bo?
Okay.
Tish,
er du sikker på, at du vil have det barn?
Ja.
Og det vil Fonny også.
Det er vores barn,
og det er ikke engang hans skyld, at han sidder i fængsel.
Han er jo ikke ligefrem stukket af.
Og vi her altid været bedste venner,
siden vi var små, far. Det ved du.
Vi ville være gift nu, var det ikke for hendes løgn...
Tish, han ved det.
Din far ved det. Han er bare...
Han er bare bekymret for dig.
Tro ikke, at jeg tror, at du er en skidt tøs
eller andet tåbeligt.
Jeg spurgte bare, fordi du er ung.
Og...
Løft hovedet, søster.
For den nyfødte.
Jeg håber, det er en dreng.
Far.
Det skal nok glæde gamle Frank.
Tish, har du noget imod,
at jeg fortæller ham det?
Nej, far. Det har jeg ikke.
Jeg vil gerne fortælle søstrene det.
Ved du hvad?
Joe, bed dem om at komme.
Nej, jeg mener det...
- Mor. - Det er lørdag aften.
Der er stadig masser i flasken. Det er ikke sent.
Efter min mening er det den bedste måde at gøre det.
Kom så, bed dem om at komme.
Okay, hør. Jeg synes, du har ret, skat.
Lad os få dem herover.
Okay!
Min lillesøster skal have et barn!
Hej, Nipsey Russell.
Hvad så? Hvordan går det? Hej, skat...
- Hvad vil du have? - En dreng.
- Fonny. - Fonny.
Hvad?
Den dag, jeg indså, at Fonny var forelsket i mig,
var sær.
Det var den dag, han gav mor skulpturen.
Jeg hældte vand over Fonnys hoved
og skrubbede hans ryg i badekarret
i en tid, der virker som så længe siden.
Jeg husker ikke, at vi nogensinde var nysgerrige
omkring hinandens kroppe.
Fonny elskede mig for højt.
Og det betød, at der aldrig havde været nogen grund
til skam imellem os.
Vi var en del af hinanden,
hinandens kød,
hvilket vi tog for givet i en grad,
så vi aldrig tænkte på kødet.
Og dog var det ingen overraskelse,
da jeg endelig forstod,
at han var den smukkeste person, jeg havde set i mit liv.
Jeg har sovet i den her park af og til.
Det er ikke en god idé.
Hvorfor sov du i parken?
Det var sent.
Jeg ville ikke gå hjem.
Og jeg ville heller ikke vække jer.
Men jeg har fået et nyt sted at bo hernede nu.
Vil du spise her, eller vil du vente, til vi er længere nordpå?
Eller vil du i biografen?
Eller vil du have lidt vin
eller lidt tærte?
Eller lidt øl?
Eller en kop kaffe?
Måske vil du bare gå lidt videre,
indtil du bestemmer dig?
Kom.
Ja.
I ved godt, at vi kan se jer, ikke?
Kig ikke. Luk øjnene.
Hvor er I frække.
Ja.
- Okay. - Okay.
Jeg åbner.
- Hej! - Hej.
- Ernestine. - Adrienne.
- Hvordan går det? - Sheila.
Det er så godt at se dig.
Skal det være et nødstilfælde, før jeg kan se dig?
- Godt at se dig. - Godt at se dig.
Fonnys mor brød sig ikke om mig.
Hun syntes bare ikke, at jeg var god nok til Fonny.
Hvilket egentlig betød, at hun ikke syntes, at jeg var god nok til hende.
Og på en anden måde følte hun, at jeg måske
var netop, hvad Fonny fortjente.
Unge dame.
Har du set min tykhovede dreng i dag?
Ja. Han har det fint. Han hilser.
De er ikke for hårde ved ham, vel?
Jeg spørger sådan,
fordi han måske vil sige ting til dig, han ikke vil sige til mig.
Elskendes hemmeligheder?
Han hader det, det kan du se.
- Og det burde han også. - Kom nu.
Men han er stærk.
Han klarer sig.
Men vi må få ham ud derfra.
Hvis han havde læst og studeret, da han burde,
ville han slet ikke være der.
- Hvad ved du om det? - Så!
Jeg har gin, og vi har whisky,
og vi har cognac.
Men vi har intet Thunderbird.
- Bare damerne ikke har noget imod det. - "Imod det"?
Frank er ligeglad med, om vi har noget imod det.
Fru Hunt, hvad vil du have, søde?
Jeg kan byde på kaffe, te,
is, Coca-Cola.
- Coca-Cola. - Jeg henter den, mor.
Hvad med en is-sodavand, fru Hunt?
Det kan jeg lave.
Sheila, vil du ikke hjælpe mig?
Kom.
- Du godeste! Tiden flyver. - Ja.
Jeg har ikke set dig, siden alle de her problemer begyndte.
Sig ikke noget.
Jeg har rendt Bronx tyndt
for at finde det bedste juridiske råd, jeg kunne.
Jeg beder og beder og beder for,
at Herren bringer min dreng ind i lyset.
Det er alt, hvad jeg beder for.
Hver dag og nat.
Og sommetider
tror jeg, at det måske er Herrens plan
at få min dreng til at tænke på sine synder
og overgive sin sjæl til Jesus.
Måske har du ret.
Herrens veje er uransagelige.
Ja, det er de.
Han sætter os måske på prøve,
men Han har aldrig efterladt nogle af sine børn.
Hvad synes du om den advokat, Ernestine fandt?
Ham knægten, Hayward?
Jeg har ikke mødt ham endnu.
Jeg har ikke haft tid til at nå ned i byen endnu.
Jeg ved, at Frank har set ham.
Hvad synes du om ham, Frank?
Han er hvid, han har læst jura, har sine eksamener.
Jeg behøver ikke fortælle dig, hvad det betyder. Ikke en skid.
Du taler til en kvinde.
Jeg er moderne.
Og det er en kærkommen forandring.
Som jeg sagde, betyder det ikke en skid.
Jeg er ikke sikker på, at vi bliver hos ham.
Men af en hvid knægt at være er han ikke så slem.
Han er ung og sulten,
og han er ikke så fuld af lort nu, som han bliver, når han bliver mæt.
Det er det, jeg bliver ved med at sige.
Det er den negative holdning. Du er så fuld af had.
Hvis du giver folk had, giver de det tilbage.
Hver gang jeg hører dig tale sådan, knuser det mit hjerte
at vide, at min dreng er spærret inde i et fangehul,
som kun Guds kærlighed kan få ham ud af.
Alice, jeg tror ikke, at Frank talte om had.
Han talte bare sandt.
Men jeg stoler på Gud.
Jeg ved, Han holder af mig.
Hr. Rivers, hvad var formålet med det her møde?
Du bad os ikke komme helt hertil
for at se min far fornærme min mor.
Hvorfor ikke? Det er lørdag aften.
Man ved aldrig, hvad folk gør, hvis de keder sig nok.
Måske inviterede vi jer bare for at sætte lidt fut i tingene.
Jeg kan tro, at du er så ondsindet,
men ikke at du er så dum.
Lad mig tjekke den is-sodavand.
Pedrocito.
Godt at se dig.
Hvad kan jeg hjælpe med, señorita?
Jeg beklager, at aftenens selskab er utiltalende,
men det er der desværre intet at gøre ved.
Jeg havde aldrig set Fonny uden for den verden, jeg begav mig i.
Jeg havde set ham med hans far og mor,
og jeg havde set ham med os.
Jeg havde bestemt aldrig set ham i den verden, han begav sig i.
Måske var det kun nu, at jeg kunne se ham sammen med mig,
fordi selvom han vendte sig væk fra mig og grinede,
holdt han mig i hånden.
Okay.
Tish?
Ja?
Går du ikke med hjem til mig?
Men det er sent.
Der er ikke langt.
Okay, Fonny.
Okay.
Hej.
God landing.
Her, far.
Værsgo.
- Så. - Det er nok til dig.
Jeg bad jer om at komme til mødet.
Jeg bad far om at bede jer komme,
så jeg kunne sige, hvad jeg måtte fortælle Fonny i dag.
Hvad jeg skulle fortælle Fonny i dag, er...
Fonny skal være far.
Vi skal have et barn.
Vi to skal ud og drikke.
Okay.
Jeg er glad. Bare rolig, jeg er rigtig glad.
Og hvem skal være ansvarlig for det barn?
Faren og moren.
Du kan bande på, at det ikke bliver Helligånden.
I kalder vel jeres lystfyldte handlinger "kærlighed."
Det gør jeg ikke.
Jeg har altid vidst, at du ville blive min søns undergang.
I Biblen står der: "Så døder da
"de jordiske lemmer,
"utugt,
"urenhed, brynde,
"ondt begær og havesygen."
Det barn er skabt i synd,
og Helligånden vil få det til at visne i dit liv.
Men min søn vil blive tilgivet.
Mine bønner...
- Mor. - Frank!
Hendes hjerte!
Det slår nok stadig,
men jeg ville ikke kalde det et hjerte.
Hjælp mig, hjælp os. Kom, mor.
Joe, lad kvinderne tage sig af hende. Kom nu!
Joseph, gå bare. Vi har ikke brug for dig her.
- Okay. - Kom.
Det er okay, sådan.
Frank!
Du er okay.
Det var en forfærdelig ting, du sagde til mig.
Det var det mest forfærdelige, jeg har hørt i mit liv.
Min far behøvede ikke slå hende.
- Hun har svagt hjerte. - Hun har et svagt hoved.
Helligånden må have gjort din hjerne blød, barn.
Glemte hun, det var Franks barnebarn, hun forbandede?
Du har vist ikke ret til at rynke på næsen af min mors tro.
Hold op med det fis.
Du skammer dig sådan over at have en skinhellig mor,
at du ikke ved, hvad du skal. I gør mig dårlig!
Og hvem tror I smarte niggere, at I er?
Hun stillede kun ét spørgsmål.
"Hvem skal opfostre barnet?" Og hvem skal det?
Tish har ingen uddannelse,
og Gud ved, at hun ikke har andet.
Fonny har aldrig været en skid værd.
Så hvem skal opfostre barnet?
Det skal jeg, din indtørrede, feje kusse!
Og snakker du videre, skal jeg nok give dig en omgang.
Adrienne, skat.
Må jeg sige noget, søde?
Siden jeg første gang så dit fine jeg,
blev jeg betaget af dit adamsæble.
Jeg har drømt om det.
Og jeg ved ikke, om jeg vil flå det ud
med mine fingre eller mine tænder.
Og hvis du rør min lillesøster,
bestemmer jeg mig i en fart.
Så rør hende.
Jeg vidste, at vi ikke burde være kommet.
Sheila. Jeg vidste ikke engang, du kunne sige det ord.
Ernestine.
Kom, Sheila. Lad os gå.
- Kom, mor. - Kom, mor.
Tag hendes taske. Kom.
Kom, mor. Vi har dig.
Hold hende. Lad os gå.
Jeg håber, du er stolt af,
hvordan du har opdraget dine døtre.
Mine piger kommer ikke hjem med nogen horeunger at fodre!
Det kan jeg godt sige dig.
Det er, fordi ingen gider kneppe dem.
Ernestine.
Det barn, der kommer,
er dit barnebarn.
Jeg forstår dig ikke.
Det er dit barnebarn.
Hvad forskel gør det, hvordan det kommer hertil?
Det barn har intet med det at gøre.
Ingen af os har noget med det at gøre.
Det barn...
- Det barn... - Kom, lad os gå, mor.
- Kom. - Det barn...
Det barn...
Tag dit lort!
Tag dit lort med dig.
Vær ikke bange.
Bare husk, at jeg tilhører dig.
At jeg ikke ville gøre dig fortræd for alt i verden.
Du skal bare vænne dig til mig.
Og vi har alverdens tid.
Hold om mig.
Salowski, meld dig venligst på stationsforstanderens kontor.
Jeg kan godt lide at ligge her.
Det kan jeg også.
Det var min første gang.
Vidste du det?
Kan du lide mig?
Jeg mener,
når jeg elsker med dig,
kan du så lide det?
Du vil bare høre mig sige det.
- Og? - Og?
Hvorfor siger du det så ikke bare?
Jeg ved bare, at jeg elsker dig.
Fru Victoria Rogers,
født Victoria Maria San Felipe Sanchez,
erklærer, at om aftenen den femte oktober
mellem kl. 23 og midnat,
i entreen i sit hjem,
blev hun overfaldet af en mand,
som hun nu hævder var Alonzo "Fonny" Hunt,
og blev udnyttet af denne Hunt
på den mest ekstreme og afskyelige seksuelle måde
og tvunget til at gennemgå de mest utænkelige seksuelle perversioner.
Jeg har aldrig set hende.
Jeg ved kun, at en amerikansk født irer
tog til Puerto Rico for seks år siden,
og der mødte han Victoria, der på det tidspunkt var 18.
Han giftede sig med hende og tog hende med til New York.
Efter at have pumpet tre børn ud af hende, forlod han hende.
Hun bor på Orchard Street.
Orchard Street, hvis I kender New York,
er meget langt fra Bank Street.
Orchard Street er sgu nærmest i East River,
og Bank Street er praktisk talt i Hudson-floden.
Det er ikke muligt at løbe fra Orchard til Bank Street,
specielt ikke med politiet i hælene.
Men betjent Bell sværger, at han så Fonny
løbe fra gerningsstedet.
Det er kun muligt, hvis betjent Bell ikke var i tjeneste,
for hans patrulje er i West Side, ikke East Side.
Og dog er det nu op til den tiltalte at bevise og betale for at bevise
uregelmæssigheden og usandsynligheden
i denne række begivenheder.
Jeg gør alt, hvad jeg kan,
for at få ham tilbage til dig, så hurtigt som jeg kan.
Men fru Rogers afslag om at genoverveje sit udsagn
har sat os i en svær position.
- Og nu er hun forsvundet. - Forsvundet? Men...
Hvordan kan hun bare forsvinde?
Jeg tror ikke, hun er nået langt.
Det har de bestemt ikke midler til.
Men hendes familie har måske sendt hende hjem til Puerto Rico.
Uanset hvad, for at finde hende
skal jeg bruge specialefterforskere, og...
- Det betyder flere penge. - Desværre.
Men stiller det ikke sagen i et dårligt lys,
at hun bare forsvinder sådan? Hun er kronvidnet.
Hun er kun ét af kronvidnerne i den her sag.
Du må huske på betjent Bell.
Han stod for den autoritære identifikation af voldtægtsmanden.
Det er Bell, der sværger, at han så
Alonzo løbe fra gerningsstedet.
Hvis han så Fonny løbe fra gerningsstedet,
hvorfor skulle han så vente og hente ham derhjemme?
Tish, vent... Lad mig gøre det klart.
Du siger, at betjent Bell fortæller hende, hvad hun skal sige.
- Præcis. - Så du siger...
At vi ikke kan nå sandheden i den her sag?
Hør.
Hvis jeg ikke troede på Alonzos uskyld,
- havde jeg aldrig taget sagen. - Kald ham Fonny.
Undskyld mig?
Kald ham "Fonny."
Når du kalder ham "Alonzo,"
ser jeg dommerne og tremmerne og lænkerne og...
Jeg ved, du gør min søster en tjeneste,
og det er et fornemt advokatfirma,
men hvis du skal gøre det her, skal du være familie.
Så vær sød at kalde ham Fonny.
Jeg forstår.
Du og Fonny insisterer på, at I var sammen
på værelset på Bank Street med en gammel ven, Daniel Carty.
Det er alibiet.
Men dit udsagn, som du nok kan forestille dig,
tæller ikke.
Og Daniel Carty er lige blevet anholdt af distriktsanklageren.
Men jeg har ikke fået lov at tale med ham.
Hvad de gør, er ulovligt,
men Daniel er straffet.
De har tydeligvis i sinde at få ham til at ændre sit vidneudsagn og...
Jeg ved det ikke, men jeg vil vædde på,
at det er derfor, fru Rogers er forsvundet.
Så I ser, at jeg gør alt, hvad jeg kan.
Hvornår har du brug for pengene?
Vi er allerede ved at spore fru Rogers.
Jeg skal bruge pengene...
Så snart I kan skaffe dem.
Jeg vil også tvinge anklageren til at lade mig tale med Daniel Carty,
men de vil stille mig alle tænkelige forhindringer i vejen.
Græd ikke, skat.
- Græd ikke. - Her.
Sådan. Tør øjnene.
BLOK A
Hej.
Har du talt med Hayward?
Ja.
Hvad fanden er der sket med fru Rogers?
Hvor fanden er hun blevet af?
Det ved jeg ikke, men vi finder hende.
Hvordan?
Vi sender folk til Puerto Rico.
- Vi tror, hun er taget dertil. - Ja?
Sæt nu, hun er taget til Argentina.
- Eller Chile eller Kina? - Hvordan skal hun nå så langt?
De kan give hende penge til at rejse hvor som helst.
- Hvem? - Anklageren!
- Fonny, jeg tror ikke... - Tror du ikke på mig?
Tror du ikke, de kunne gøre det?
Det tror jeg ikke, at de har.
Hvordan skal vi skaffe penge til at finde hende?
Vi arbejder alle.
Ja, min far arbejder på tekstilcenteret,
du arbejder i stormagasinet,
og din far arbejder på kajen...
- Fonny, du må lytte... - Til hvad?
Den advokat er skideligeglad med mig.
Han er skideligeglad med alle!
Skal jeg dø herinde?
Ved du, hvad der sker med mig herinde?
Undskyld, skat.
Undskyld, det skulle ikke gå ud over dig.
Jeg elsker dig.
Det ved du.
Ja.
Og jeg forstår, hvad du gennemgår,
for jeg er hos dig.
Pas på dig selv derude.
Fonny gik på Lennox Avenue,
da han mødte Daniel.
Fonny!
Tiden havde ikke forbedret Daniel.
Han var stadig stor, sort og højlydt.
I en alder af 28, lidt ældre end Fonny,
men han var allerede ved at løbe tør for velkendte ansigter.
Så de omfavnede hinanden på gaden.
- Hvad sker der? - Hvorfor spørger du mig?
Som manden siger om Mount Everest.
- "Fordi du er der." - Hold nu op.
Men hvad sker der for klunset?
Jeg er ude og søge arbejde.
Det forstår jeg godt.
Ja. Kom med tilbage.
Vi drikker nogle øl. Tish kan lave noget at spise.
Og selvom han bestemt ikke burde bruge pengene,
skubber han Daniel ind i en taxa,
og de kører ned til Bank Street,
hvor jeg ikke venter dem.
Men jeg kan ikke være ligegyldig overfor Daniel,
fordi jeg kunne se på Fonnys udtryk,
hvor skønt det var for ham at have fisket
en gammel ven op af hans fortids sumpede vand.
Du godeste.
Jeg forstår det godt.
Jeg mener det, Fonny. Jeg forstår det sgu godt.
Det er abstrakt, ikke?
Lidt ligesom den der neger...
- Det bliver til noget en dag. - Ja, det ved jeg.
Den er solid.
Bliv ved med det.
Den vejer godt til.
- Vil du ryge? - Ja, sgu.
Tak.
Der er masser af tomme atelierlejligheder på East Side.
Og de er alle sammen brandfarlige.
Nogle af dem er der ingen toiletter i.
Så man tænker, at det bliver let at finde en atelierlejlighed, ikke?
Men
det her land kan virkelig ikke lide niggere.
De kan slet ikke lide niggere,
de vil hellere udleje til en spedalsk end til en nigger.
Sommetider går Tish og jeg ud sammen,
sommetider går hun ud alene, sommetider går jeg ud alene,
men det er altid samme historie.
Og nu kan jeg ikke engang lade hende gå ud alene.
Hør her.
Sidste uge troede vi, at vi havde fået en atelierlejlighed.
Stodderen havde lovet hende det.
- Okay. - Men han havde ikke set mig.
Så han tænker, at det var en sort pige i den nedre bydel,
der ledte efter en atelierlejlighed alene,
- han tror, han kan score hende. - Virkelig?
Han tror, at hun lægger an på ham.
Det er det, han virkelig tror.
Og hun kom glad og stolt hjem.
Vi går derned, og ganske rigtigt, da stodderen ser mig,
siger han: "Der er sket en stor misforståelse.
"Jeg kan ikke udleje atelierlejligheden,
"fordi min familie fra Rumænien kommer
"om en halv time, og de skal have det."
Lort. Jeg fortalte ham, at han var fuld af lort.
Ja.
Og så truede han med at ringe til politiet.
Jeg må virkelig finde en måde at skrabe nogle penge sammen på
og komme væk fra det her land.
Ja? Hvordan det?
Det ved jeg ikke. Tish kan ikke svømme.
Helt ærligt.
- Er du okay? - Ja.
Det er helt forkert.
Og hør...
Måske kan du rejse i forvejen.
Nej.
Det tror jeg ikke, at jeg kunne.
Jeg ville være for bange.
For hvad?
Jeg ville bare være bange.
Er du bange for, hvad der kan ske med Tish?
Ja, bange for, hvad der kan ske for os begge,
hvis vi ikke er sammen.
Jeg ved, at jeg måske virker sær,
men jeg har to ting i mit liv.
Jeg har min slibesten,
og jeg har Tish.
Uden dem er jeg fortabt.
Det ved jeg.
Hvad der end er i mig, har jeg ikke lagt derind.
Og jeg kan sgu ikke få det ud.
Jeg ved ikke, om du er så underlig.
Jeg ved, at du er heldig.
Jeg har ingen af delene.
Må jeg få en øl til?
Gu' må du så.
- Værsgo, makker. - Tak.
- Ja. - Skål.
Skål.
Jeg er lige blevet løsladt.
To år...
De sagde...
De siger stadig, at jeg stjal den bil.
Ja. Jeg havde lidt pot på mig,
da de snuppede mig, men...
Jeg kan ikke engang køre bil.
Men det lød meget bedre
end en potsigtelse, ikke?
Ved kuglerne?
Ved kuglerne.
Jeg har røget alle dine smøger.
Du burde få Tish til at hente nogle flere.
Er du allerede lavet af penge?
- Der er hun. - Hej.
- Skal du bruge hjælp, skat?
Nej, det er fint. Har I det godt?
Ja. Vi sidder bare her og sulter.
Jeg er i gang.
Tish, jeg driller bare.
Jeg skal nok lægge noget særligt på din tallerken.
Hun tager jakken af.
Nu får vi én på hovedet!
Tak, Tish.
Du har en god én.
Hvor længe har du været ude nu?
Omkring tre måneder.
Det var slemt.
Rigtig slemt. Det er slemt nu.
Måske ville jeg have det anderledes, hvis jeg havde gjort noget,
men... Jeg har intet gjort.
De legede bare med mig, fordi de vidste, at de kunne.
Og jeg er heldig, at jeg kun fik to år, fordi...
Når du er derinde, kan de gøre med dig,
hvad de har lyst til. Forstår du?
Hvad de har lyst til.
Og deres hunde.
I spjældet fandt jeg ud af,
hvad Malcolm og dem talte om.
Den hvide mand
må være djævlen.
For han er ikke en mand.
Nogle af de ting, jeg har set,
vil jeg drømme om, til jeg dør.
Så.
Det er okay.
Du er fri nu.
Og du er ung.
Jeg ved, hvad du mener,
og jeg påskønner det, men...
Du ved det ikke.
Det værste...
Det værste er, at de kan gøre en
så skide bange.
Bare
bange.
- Er I sultne? - Ja.
- Vi er hundesultne.
Tish, du har vel ikke noget øl med?
Jeg tror, vi har nogle.
- Hvis I ikke har drukket dem. - Aldrig.
Tish, kom nu, jeg...
Tish, kom nu. Tak.
Mange tak, Tish.
Jeg græder ikke.
Gud er god.
Og vi takker ham for denne med,
og vi takker ham for at have Daniel ved vores bord i aften.
Du har styr på det. Hvem har du lært det af? Fonny?
Få mig ud herfra!
Få mig ud herfra, skat!
Jeg ved, jeg ikke kan hjælpe særlig meget lige nu.
Herren ved, at der er intet, jeg ikke ville give.
Men jeg kender til lidelser,
og jeg ved, at de ender.
Og når du ligger i denne seng, er du ikke alene.
Du har det barn lige under dit hjerte.
Og vi regner alle med dig.
Fonny regner med dig
for at bringe barnet til verden i sikkerhed og rask og...
Det er du den eneste, der kan gøre.
Forstår du?
Ja, mor.
Okay.
Jeg vil ikke lyde tåbelig,
men husk, at det er kærlighed, der førte dig hertil.
Og hvis du har stolet på kærligheden indtil nu,
så gå ikke i panik.
Stol på den hele vejen.
Jeg elsker dig, tøs.
Jeg elsker også dig.
Hej, Jezebel.
Søs begyndte at kalde mig "Jezebel,"
efter jeg fik job i parfumedisken. Hun sagde...
Du lugter som en luder fra Louisiana.
Forretningen mente, at det var meget progressivt
at ansætte en farvet pige.
Jeg står bag disken dagen lang
og smiler, til mine tænder gør ondt.
Og det er ikke kun gamle, hvide damer,
der kommer for at dufte til min hånd.
Meget sjældent kommer der en sort mand i nærheden af disken.
Og hvis han gør, er hans hensigter ofte mere gavmilde
og altid mere præcise.
For en sort mand ligner jeg måske en hjælpeløs lillesøster,
og han vil ikke se mig blive til en luder.
Og nogle sorte mænd kommer tættere på,
blot for at se mig i øjnene og se, hvad der foregår,
og de dufter aldrig til min hånd.
En sort mand stikker hånden frem, og så sprøjter du på den,
og så fører han selv hånden
op til sine næsebor.
Men en hvid mand?
En hvid mand vil tage din hånd,
han vil føre dit kød op til sine næsebor
og holde det der.
Han vil holde det der i en evighed.
Tak.
Okay.
Vil du have de gode eller dårlige nyheder først?
De dårlige.
Det er sådan, jeg ved, at vi er familie.
Okay.
Den dårlige nyhed er...
At de har fundet fru Rogers, hun er i Puerto Rico.
Nogen må finde hende og tale med hende.
Hvilket vi må betale for.
Okay.
Hvad er den gode nyhed så?
Du dufter godt.
At de har fundet hende, skat.
Men hvordan kom hun til Puerto Rico?
Jeg kan ikke tage til Puerto Rico.
Mor og far ved det ikke.
Jeg har ikke talt med dem endnu,
fordi jeg ville tale med dig først.
Tror du virkelig, at hun blev voldtaget?
Lillesøster.
Jeg tror faktisk, at hun blev voldtaget.
Og at hun ikke aner, hvem det var,
at manden kunne gå forbi hende på gaden,
uden hun ville genkende ham.
Men hvorfor Fonny?
Fordi han blev fremstillet som voldtægtsmanden.
Og det var meget lettere for hende at sige ja
end at prøve at gennemleve det hele igen.
Hvad med Daniel?
Daniel kan sige god for os. Daniel ved, Fonny var sammen med ham.
Og Hayward vil tale med ham i morgen.
Måske har han talt med ham i dag.
Sikke noget lort.
Ja.
Men vi sidder i det nu.
Og du viste hende annoncen, ikke?
Godt, min dame og herre.
Jeg ved, det ikke ser ud af meget lige nu, men...
Vi er ikke færdige, ser I?
I skal forestille jer, at der er vægge
hele vejen her, og...
Ja, det er et arbejde.
Ja. Tish, det er ikke færdigt. Det er et arbejde.
Fonny, undskyld, men hvordan skal vi gøre det til et hjem?
Forestil dig, at der er vægge, okay?
Her og her.
Og intet af det her vil være der.
Det bliver vores eget lille rum.
Og måske vil der være andre unge der
og der, et fællesskab, ikke?
Ja, et fællesskab. Okay.
Men hvor skal vi lave mad
og sove og bade? Jeg mener...
Hvor skal mor og de andre sidde?
Rolig.
Jeg sætter en sofa der.
Mor, far, måske endda Ernestine, okay?
Og sengen stiller vi helt dernede
mod væggen,
så jeg kan se det flotte lys på dit ansigt, når solen står op.
Nogle af mine skulpturer herovre og her.
Ikke?
Og med hensyn til at spise...
Så tænkte jeg, at vi kunne stille bordet her.
Hvad synes du?
Det ved jeg ikke, Fonny.
Efter min mening mangler vi kun et køleskab.
Men jeg vil ikke ødelægge ryggen,
før vi får chancen for at få et barn.
Levy.
Giv mig en hånd med køleskabet.
Skal jeg...
Ja, kom og hjælp mig.
Okay.
Skat, du skal åbne døren.
Åbn døren, kom så.
- Klar? - Okay. Ja.
- Klar? - Jeg er klar.
Tre, to, en.
Okay. Er du okay?
- Ja. - Godt.
- Langsomt. Forsigtig. - Okay.
Hvorfor anstrenger jeg mig mere end dig?
Jeg har dig.
Heromme. Sådan.
- Her? - Ja. Perfekt.
Okay.
Det var sgu hårdt.
Ja.
Men hvad en mand ikke gør for kærlighed, Levy.
Amen.
Tak for mit køleskab, drenge,
men glem ikke mit komfur.
Selvfølgelig ikke.
Gider du hjælpe mig med komfuret, Levy?
- Selvfølgelig. - Okay.
Det må vi huske.
I skal ikke bekymre jer for naboerne.
Her er ikke andet end sweatshops.
Og stedet i stueetagen er lovligt.
Så ud over brandfaren, hvad er hagen så?
"Hagen"?
Jeg vil ikke fornærme dig, Levy,
men vi har ledt længe.
Der lader ikke til at være en grund til at behandle to negere så pænt.
Vi har tydeligvis hverken en potte
eller en drink til at lave pis af.
Undskyld udtrykket.
Det er ret enkelt for mig.
Jeg synes om folk, der elsker hinanden.
Sort, hvid, grøn, lilla, det er ligegyldigt for mig.
Bare spred kærligheden, ikke?
- Så du er hippie? - Nej.
Jeg troede ikke, du var hippie.
Nej, jeg...
Det ved jeg ikke, jeg er bare min mors søn.
Sommetider gør det hele forskellen
mellem os og dem.
Okay, fint, bare giv mig besked
om det depositum, ikke?
Det gør vi.
Det gør vi, Levy.
- Tak. - Ja.
Er du klar til det her?
Jeg har aldrig været mere klar til noget i mit liv.
Jeg køber noget aftensmad.
Jeg køber nogle smøger på den anden side af gaden.
Hvad gør vi?
Det første, vi gør,
er at holde op med at bebrejde os selv.
Hvis vi ikke kan det, får vi aldrig drengen ud,
fordi han vil være så ødelagt.
Og vi kan ikke nosse i det nu,
og jeg ved, du forstår mig.
Ja.
Men hvad gør vi med pengene?
Har du nogensinde haft penge?
- Har du nogensinde haft penge? - Nej.
Hvorfor er du så bekymret om det nu?
Du opfostrede dem på en måde.
Du forsørgede dem på en måde, ikke?
Hvis vi begynder at bekymre os om pengene nu,
er vi på røven. Vi mister vores børn.
Den hvide mand
vil have, at du er bekymret om pengene.
Det er hele hans plan.
Men hvis vi kom hertil uden penge,
kan vi nå længere.
Jeg er ikke bekymret om deres penge.
De tilhører alligevel ikke dem.
De stjal dem fra os.
De har aldrig mødt nogen, de ikke har løjet for
og stjålet fra.
Jeg kan også stjæle.
Og røve.
Hvordan tror du, jeg opfostrede mine døtre?
Lort.
Og hvad tror du, der vil ske?
- Hvad vi får til at ske. - Det er let nok at sige.
Ikke hvis man mener det.
Jeg elsker Fonny højere end nogen anden i verden.
Jeg skammer mig, fordi han var...
Han var en mandig lille dreng, der ikke var bange for noget.
Måske bortset fra sin mor.
Og nu sidder han i fængsel, og det er ikke hans skyld,
og jeg ved ikke, hvordan jeg får ham ud.
Sikke en mand, jeg er.
Det synes han da, at du er.
Han elsker og respekterer dig.
Lad mig fortælle dig noget andet.
Din søn er far til min datters barn.
Hvordan kan du lade, som om vi ikke kan gøre noget?
Vi har et barn på vej, mand.
Vil du have tæsk?
Jeg kan nogle tricks,
du kan nogle tricks,
og det er vores børn, og vi må befri dem.
Så lad os drikke ud
og gå indenfor.
Vi har en masse lort at tage os af i en fart.
Datoen for Fonnys retssag bliver ved med at blive rykket.
Det faktum tvinger mig selvfølgelig til at indse,
at Haywards bekymring er oprigtig.
Jeg tror ikke, han bekymrede sig synderligt i begyndelsen.
Han havde aldrig før taget en sag som Fonnys,
men da han først var i gang, stank den for meget.
Han havde intet andet valg end at grave videre.
Det blev for eksempel straks tydeligt,
at hans bekymring for hans klient
satte ham i unåde hos det finere borgerskab.
Han havde ikke forventet det,
og først forvirrede det ham,
derefter skræmte det ham og gjorde ham vred.
Det hjalp ikke, at jeg ikke havde tillid til ham,
Ernestine prædikede for ham,
mor udmattede ham.
Men Joseph var bare endnu en hvid knægt med en collegeuddannelse.
Fonnys virkelige retssag...
Så jeg begyndte at lægge mit tøj ud
og gå på arbejde i kjoler, der passede mig som sække.
Mor begynder at forberede sig på en rejse
for at redde Fonnys sjæl.
Og Joseph og Frank stjæler køligt
på kajen og tekstilcenteret
og sælger hælervarerne i Harlem eller Brooklyn.
Det fortæller de mig selvfølgelig ikke,
men jeg ved det.
Jeg ved det.
Tak.
Her kommer hun.
Så stor som to huse.
Er du sikker på, det ikke er tvillinger?
Eller trillinger?
Vi skriver sgu måske historie.
Din far tror, at han er komiker.
Du ser godt ud, skat.
Tak, skat.
Bedre end nogen herinde. Jeg er ligeglad med, hvor stor du bliver.
Hvis det ikke er sandt, er der noget galt.
Fortæl mig det, for så smutter jeg.
Hvordan har du det, husbond?
Jeg har det godt, hustru.
Du er her nu. Jeg er okay nu.
Du ved, jeg elsker dig.
Hvad der end sker i alt det her lort,
ved du, at jeg...
Tish! Vagt!
Tish!
Jeg er okay.
Jeg har det fint.
Er du okay?
Mig?
Det er ikke mig, der lige er blevet slået i maven af en dværg.
Jeg husker den nat, barnet blev undfanget.
Det var den dag, vi så vores atelierlejlighed.
Jeg kan godt lide tomater, der kan lide tomater.
Hej, søde tomat.
Jeg er glad for tomater.
Kom så, brunsukker, giv mig et smil. Kom så, skat.
- Hvad laver du, mand? - Hov! Lort!
- Slip mig! - Fonny, vent!
Slip mig!
Fonny!
Fonny.
Hvad skete der?
Han angreb mig.
Og hvor var du, mens det her foregik
mellem Junior der og din pige?
- Rundt om hjørnet. - Jeg købte smøger...
Købte cigaretter.
Nå, sådan, knægt?
Han er ikke en knægt, betjent.
Bor du i nærheden?
Ja.
Bank Street.
Jeg tager dig med.
- Nej! - For overfald.
Nej! Stop!
Nej, du gør ej.
Jeg kender begge de to unge mennesker.
De handler her ofte.
Hvad den unge dame sagde, er sandt.
Jeg så præcis, hvad der skete.
Det er en sjov måde at drive forretning på.
Du skal ikke lære mig at drive forretning.
Jeg var på den her gade, før du kom,
og jeg vil være her længe efter, du er væk.
Okay.
Farveller.
Kom så.
Vi ses.
Måske.
Men måske ikke.
Tish.
Ja?
Prøv aldrig at beskytte mig.
Men du prøvede at beskytte mig.
Det er ikke det samme.
Hør.
Tro aldrig...
Tro aldrig, at jeg ikke ved, at du elsker mig.
Tror du, vi klarer den?
Vi har ingen penge.
Men vi er meget sultne.
Og jeg får nogle penge om et par dage.
"Et par dage."
Det siger de alle sammen.
Og så vil I vel også sidde ned og spise?
Hvis du kan arrangere det, ville det være rart.
Lad mig gætte. Du vil have en Margarita.
Fanget igen.
Vi begynder en besk dialog,
den tingest og jeg.
Den sparker, og jeg knuser et æg på gulvet.
Den sparker, og pludselig ligger kaffekanden væltet på gulvet.
Den sparker, og parfumen på min hånd
bringer saltet frem i ganen,
og min frie hånd trykker på glasdisken
med kræfter nok til at flække den.
Vær tålmodig.
Jeg gør mit bedste.
Vær nu rar?
Og så sætter den i gang igen som Muhammad Ali,
og jeg hænger i rebet.
Kom nu, skat. Sådan.
Jeg laver te til dig, okay? Kom så.
Okay, stille og roligt.
Stille og roligt, lille pige. Sådan.
Kom her.
Kom her, skat.
Sæt dig på mit ben og læn dig i fars arme.
Kom, jeg har dig, skat.
Okay.
Træk vejret dybt for mig, okay? Kom så.
Ånd ind.
Sådan. Jeg har dig, skat.
Du gør det godt.
Du gør det godt, skat.
Mor når til Puerto Rico med aftenflyet.
Señora Rivers. Venter du på mig?
Gin og tonic.
Tak.
Hvad ville du tale med mig om?
Jeg vil ikke specifikt tale med dig.
Jeg vil tale med Victoria Rogers.
Jeg er svigermor til den mand, hun beskyldte for voldtægt.
Det ved jeg intet om.
Det kan ikke være sandt.
Kommer du helt herned blot for at kalde mig en løgner?
Jeg kom herned for at bevise en mand uskyld.
Og det må du trække Victoria til helvede og tilbage for, ikke?
Hun har været gennem nok, mere end nok.
Lad hende være.
En mand skal dø for noget, han ikke har gjort.
Kan vi lade ham være?
Tror du, at jeg elsker min datter?
For at være ærlig er det svært at tro, at du har en datter.
Tror du, jeg ville lade mit barn gifte sig med en voldtægtsforbryder?
Du ved det måske ikke.
Hvorfor kommer du til mig?
Jeg er ikke amerikaner.
Du ringede til advokaterne deroppe, ikke?
Se dig om, for fanden.
Jeg har mit eget her, og Victoria, hun...
Hun er ved at samle stumperne.
Og jeg har ikke brug for at udsætte hende for mere lort.
Nej.
Se dem.
Tror du, jeg kom her for at få dig til at lide?
Se på mig.
Jeg ser på dig.
Tror du, jeg kom hertil for at få dig til at lide?
Nej.
Så giv det her til Victoria.
Giv hende det, og spørg hende, vis hende det.
Jeg er en kvinde,
og jeg ved, hvad kvinder ved.
Jeg ved, hun blev voldtaget.
Men jeg ved også...
Jeg ved, at Fonny ikke voldtog hende.
Når mor vågner om morgenen,
sender Pietro en dreng for at føre hende til Victoria.
Hun er blevet Pietros ansvar,
for som manden sagde om Mount Everest,
fordi du er der.
Hvor længe var du i New York?
For længe.
Er dine børn der stadig?
Hør.
Hold mine børn ude af det her.
Hvorfor tog du tilbage hertil?
Hvis det skete for dig,
hvad ville du så gøre?
Datter, jeg var en kvinde,
længe før du var en kvinde, husk det.
Og jeg ved...
Jeg ved, man bøder for de løgne, man fortæller.
Du sendte en mand i fængsel,
en mand, du aldrig har set før.
Kun 22 år, ung,
og han vil giftes med min datter.
Jeg så ham.
Du så ham i politiets fremstilling.
Det var den eneste gang, du så ham.
Hvorfor er du så sikker?
Fordi jeg har kendt ham hele hans liv.
Én ting er jeg sikker på,
du er aldrig blevet voldtaget.
De tog mig med derned,
og de bad mig om at udpege ham.
Så det gjorde jeg. Jeg udpegede ham.
Men det var...
Det skete i mørket.
- Du så Alonzo i lyset. - Jeg så nok.
I Guds navn...
Slip mig.
- Datter, vær nu rar... - Slip mig.
- Lyt nu. - Slip mig.
Nej. Slip mig!
Slip mig nu!
Slip!
Nej.
For fanden.
Pis.
Har du det godt?
Ja.
Har barnet det godt?
Barnet har det fint.
Du må få lidt sul på kroppen, skat.
Må Herren være nådig.
Tal højere. Han kan ikke høre dig.
Hør,
jeg må fortælle dig noget.
Mor kom hjem fra Puerto Rico.
Hun fandt Victoria, men hun gik fra forstanden.
De ved ikke, hvor hun er nu, så...
Så retssagen bliver måske udskudt.
Fonny?
- Fonny? - Jeg har det fint.
Hør, jeg...
Jeg kommer snart ud.
Jeg kommer snart hjem, fordi jeg er glad for, jeg kom.
Forstår du det?
Ser du...
Ser du, jeg er kunsthåndværker.
Jeg er en fyr, der laver borde.
Jeg har faktisk aldrig brudt mig om ordet "kunsthåndværker."
Jeg ved vel ikke, hvad fanden det betyder.
Men jeg er en fyr, der arbejder ud fra instinkt
med sine hænder.
Nu ved jeg, hvad det er.
Selv hvis jeg knækker, tror jeg ikke, at jeg gør det nu.
Det ved jeg, at jeg ikke gør-.
Skat, jeg elsker dig.
Og jeg bygger os et kæmpe bord.
Og vores familie vil spise ved det i lang tid fremover.
Bare rolig.
Jeg kommer snart hjem.
Jeg kommer hjem til dig.
Jeg vil være i dine arme.
Jeg vil holde dig i mine arme.
Jeg må holde vores barn i mine arme.
Det er nødt til at ske.
Bare rolig, jeg...
Jeg kommer hjem.
Jeg vil være i dine arme.
Jeg vil holde dig i mine arme.
Jeg må holde vores barn i mine arme.
Det er nødt til at ske.
Hej.
Min lille Fonny.
Jeg har dig.
Jeg lover dig, at jeg har dig.
Jeg har dig.
Det lover jeg.
Jeg lover, at jeg har dig.
Vi er stadig ikke gift.
Efter alt, hvad der er sket, er vi begge ligeglade med det.
Fonny var engang 22. Jeg var 19.
Men ingen af os er unge længere.
Det har vi ikke råd til.
Man siger, at vi skal leve det liv, vi er blevet givet,
og leve det, så vores børn kan være fri.
Der er ikke nok timer om dagen eller dommere på bænken
til at føre alle de sager, der er rejst mod disse mænd.
Spillet er fingeret, og retten gennemfører det.
Retssagen er deres ret.
Men at begrave dig under fængslet
for at tvinge dommeren og anklageren til at gøre deres arbejde,
det er også rettens ret.
Så ligesom mange af disse stakkels mænd,
indgik Fonny et forlig.
Lad os se.
Jeg har noget til dig.
Ja?
Vil du tegne noget til far? Ja?
Hej, lille mand.
- Hej. - Hej.
Jeg ser, du har spist godt.
Ja...
Jeg er vist ikke den eneste.
Nej, æblet falder ikke langt fra stammen.
Hvem er alt det her til?
- Dig. - Til mig?
Hvor har du fået pengene til alt det fra?
Har du nu fået et job?
Er du bookmaker nu?
Sig: "En dollar på tallet, en dollar på kombinationen."
Det skal du ikke sige.
Du må holde op med at lære ham det rod.
Hvad tegner du, Alonzo?
Det er, når du kommer hjem, far.
Lad mig se.
Siden jeg fortalte ham det,
skriver han det alle steder.
Her, søn.
Nå,
jeg ved ikke med jer, men jeg er hundesulten.
Vi skal sige bordbøn.
Skal...
Skal vi sige bordbøn?
Okay.
Vil du sige bordbøn for os?
Tak, Gud,
for den mad vi nu skal have,
og for alle de velsignelser,
vi har modtaget,
og for min far.
I Jesu navn, amen.
- Amen. - Amen.
Alonzo, vil du hjælpe mig med den her?
Til JIMMY
Undertekst oversat af: Anders Langhoff